The Eastern Spirit Subbing Squad представя
Халхарл Инфигар.
Аладин, ти наистина си…
Магьосник, който създава светове… Маги!
Бяхме се загубили - всеки в своята малка, черна стая.
Толкова много страдахме, за да намерим отново светлината.
Болеше силно, но все пак не се отказахме.
Нима дори и сега ще продължим
да се блъскаме в нови стени?
Макар всички около мен да притежават силата да упорстват,
аз все още я търся, не мога да я достигна!
Въпреки това, ако те се опитат да ме поучават,
няма да слушам, просто ще пея.
Грешен е пътят, който не води до утрешния ден.
Поеми си дълбоко дъх и опитай по по-прекия път.
Няма да бъде лесно, но преди да пристъпиш напред,
покажи ми как да остана до теб.
МАГИ Кралство на магия
След Лабиринта на Заган
Първа нощ: "Предчувствие за пътешествие"
Скъпи мои граждани на Синдрия,
ние успяхме да спечелим войната, благодарение на всички вас.
Тази вечер ще празнуваме!
Гордейте се с това, което постигнахме!
Имам още една хубава вест за вас.
Нашите гости успяха да покорят един Лабиринт.
Нека ви ги представя!
Али Баба Салуджа, Рен Хакурю,
Моргана и Аладин.
Едно приключение завърши,
но ние никога не спираме да пътуваме.
В този момент започва нещо ново.
Нека да вдигнем тост!
За новото бъдеще, което ни предстои!
Наздраве! - Наздраве!
Нека ви е, проклети чудовища!
Ще ви превърна в пепел с меча на Амон!
Пригответе се! - Страхувайте се от моята магия!
Аз съм Аладин!
'Що е толкова як?! - Али Баба е голямо плашило.
Стига, де! Да не си ядосана?!
Срам ме е. Нямам чак такива умения…
Така ли? И все пак…
Най-важното е, че го преживяхме и се върнахме, нали?
Знам, че доста ви поизпотих…
Но ти благодаря за всичко, Аладин. И на теб, Моргана.
Али Баба…
К'ви са тия сантименталности? Пий, пий!
Заповеди за завръщането ни?
Да. А и тук много скоро можем да станем нежелани.
По-добре е да си вървим, преди това да се случи.
Не искам! Рано ми е да си тръгвам!
Принцесо!
Синбад каза, че мога да остана колкото си поискам!
Принц Хакурю! - Добре, ще се приготвим.
Разбира се…
Само че още не съм изпълнил целта си.
Трябва да получа отговор от Синбад.
Умирам! Стига, Аладин!
Аладин. - Синбад?
Трябва да поговорим. - За какво точно?
За останалите Маги.
Знаеш ли какви хора са те?
Да. Ти също познаваш единия много добре.
Джудал, Маги на Ко.
Има връзки с Ал-Тамен и е опасен.
Вторият е Юнан, Скитащият се.
Заради него се появи първият Лабиринт преди 15 години.
Най-първият ли? - Да.
Намеренията му са неясни. Същинска мистерия.
Но още по-мистериозен човек е…
Шехерезада, Маги на империята Рем.
Тя е легендарна и се твърди,
че подкрепя империята от 200 години насам.
200?! - Трудно е за вярване,
но Рем със сигурност й дължи сегашното си положение.
И така, Аладин, искаш ли да отидеш в Рем?
Като Маги на Синдрия?
Синбад… Нали знаеш, че още не съм Маги на страната ти?
Разбира се, но можеш да помислиш след фестивала.
Сега по-важното е да се забавляваш!
Принцесо. Принцесо!
Не заспивайте точно тук! - Ка Кобун, нали?
Този тип…
Удобна възможност! Защо не си поговорим?
Не, аз съм… - Не бъдете такъв!
Насам, моля! - Не…
Ка Кобун, дай ми вода. - Заповядайте.
Синбад!
Дуня събуждала ли се е? Нося й храна от фестивала.
Принцесо. - Да?!
Благодаря ви за всичко.
Би ми се искало да можем
да се държим за ръце завинаги.
Жадувам го с цялото си сърце.
Простете! Не знам какво говоря.
По-добре е да се оттегля.
Господарю Синбад!
И на мен ми се иска да няма край. Наистина!
Ужасен човек си.
Недей така. Задължен съм да го правя.
Още имаме полза от положението й в техния свят.
И в Балбад действа по подобен начин, нали?
Да.
Джафар, дали не съм станал… нечестен?
Като видя Али Баба и другите, все си спомням.
Дните, когато не знаех нищо и обикалях света.
Да, променил си се.
Сега, когато вече имаш много,
вече си нещо, което не си искал да си.
Но това е пътят, който ти сам избра.
Промяната е нужна, за да се продължи напред.
Да, това е така.
Винаги ще те следвам.
Аладин!
Али Баба! - Ето къде си бил!
Исках да видя как е Дуня, но още не се беше събудила.
Ясно…
Аз още не съм ходил.
Боли ме, защото някак си ми напомня на Касим.
Но не мога да забравя Ал-Тамен от нейните спомени.
Няма да забравя.
Знам.
Али Баба, аз наистина харесвам света, в който живеем.
Този, в който Уго ме прати. Където срещнах теб.
Затова…
Няма да му позволя да изчезне.
Но какво трябва да направя,
за да успея в това?
От този миг насетне…
Накъде трябва да поема?
Като нов е! Страхотна си, Яму!
Пази го. Магическите предмети са много ценни.
Ти май нямаш семеен носител, а?
Не. Магьосниците не се сработват с тези неща.
Но пък мога да създавам каквито си искам магии!
И ти трябва да се научиш!
Да! Ще науча всичко, което мога!
Нямаше ли някакво място, където се учи магия…
Академията Магнощад.
Бях ученичка там допреди 10 години.
Магнощад…
Какви ги вършиш?! - Извинявай!
Ти си…
Чух, че сте се справили със Заган. - Ами да…
Всъщност…
Ако нещата бяха тръгнали по друг път, сега щях да съм му жена.
Заповядай.
Стъпках ти цветята. Приеми го като извинение.
Как да нося това? - Това ли?
Ами взимаш го и…
Трябва да стана по-силна.
Хакурю? - Не биваше да го виждаш.
Мисля, че трябва да се науча да я използвам правилно…
Не е нужно да се бърза.
Но аз все пак скоро ще си ходя.
Черните носители на Организацията.
Това е най-ценният ни улов от войната.
Да. - Магьосниците ни вече ги анализират.
Какво?! - Магически знак?!
Това нещо се слага на всеки магически предмет от Магнощад!
Значи твоята родина е свързана с Организацията?
Дуня казва ли нещо? - Вече се събуди,
но отказва да говори с нас.
Когато разбра, че съм бивша ученичка на Магнощад,
замлъкна напълно. - Тогава ще отида аз.
Имам чувството, че е от жените, които биха ме изслушали.
Май ти се играе на нещо. - Кралю, може би…
Може би ще говори само с един човек.
Господарю Иснан! - Колко си глупава, Дуня!
Стига, Аладин, храня се! Супата ми!
Много лошо, како! Ще ти помогна.
Не, моля те!
Радвам се, че сега сме приятели. - Толкова много ти дължа…
Много се зарадвах, когато отново можах да видя Исак.
Но защо не си говориш с другите?
Защото…
Тукашният крал е в съюз с Магнощад, нали?
Онази жена е работила за онова ужасно училище…
Яму не е такъв човек!
О, како, трябва да внимаваш за това!
Извинете, принцесо…
Дали е тук, а? Къде е?!
Не съм вярвал, че някой би забил някоя преди мен.
Аладин, ти си истински Маги!
Малък проклет перверзник!
Хакурю, наистина ли напускаш Синдрия?
Да. Остава ми около седмица. - Разбирам…
Преди това да стане, крал Синбад трябва…
За да постигна целта си, аз…
Хакурю?
Не, нищо. Вие имате ли някакви планове?
Засега ще се държим около Синбад. Нали, Моргана?
Научих наистина много от вас.
Която и пътека да изберете, знам, че ще последвате сърцата си.
Благодаря ви, макар и да прекарахме малко време заедно.
Хакурю…
Разбирате ли ме?
Не бих могъл да кажа, че общуваме с Магнощад.
Ямурайха напусна академията преди 10 години,
по време на бунтовете.
Бъдете спокойна.
Никога не бих ви предал на Магнощад.
Никога!
Носителите я отблъскват!
Това не е ли светлината на тъмните носители?
Може би от тогава…
О, не!
Какво направи? - Временна защита.
Но щом я е завладяло дотолкова, едва ли ще постигна повече.
Ужасно! - Аладин.
Ти би могъл да я спасиш, нали? Със силата си на Маги.
Добре, ще опитам.
Мъдростта на Соломон!
Значи това е силата на Соломон?
Има толкова много черни кристали!
Како Дуня! - Аладин…
Това…
Цялата тази омраза и ядът…
И болката. В тъмния носител?
Магнощад…
Пусни кака Дуня!
Благодаря…
Аладин! - Явно се е получило.
Како Дуня? Како?!
Како!
Как е тя? - Най-страшното мина,
но отне твърде много време. Сигурно е ефект от тъмния носител.
Страхувам се, че не й остава много време…
Ясно.
Толкова е внезапно… Хакурю да напусне.
Станаха доста неща, но сбогуването си остава тъжно нещо.
Какво ще правите сега?
За бъдещето ни…
Али Баба, Мор.
Трябва да поговорим. - За какво?
Смятам много скоро…
да тръгна на пътешествие сам.
Ако можехме да бъдем по-мили,
без да сме наранявали никого!
Ако можехме да бъдем герои,
без да трябва някой да става зъл…
Има едно момче магьосник,
което вече няма магия.
Реших, че трябва да върна поне неговата усмивка.
Вярвам, че не сме родени,
за да загиваме под тонове неща,
а трябва да се научим
как да опазваме истинските.
Ние с теб можем да бъдем като пеперудите.
Да бъдем заедно, дори и някой ден да се разделим.
Дори небето да не е достижимо за твоите криле,
можеш да го съзерцаваш.
Трябва да можеш да го приемеш!
А колко хубаво би било да го докоснем с ръце…
Превод: GFotaku Редакция: mrnkaloto
Когато им казах за решението си, Али Баба, Мор и Хакурю…
Всеки от тях също избра свой собствен път.
Следва: "Раздяла".
Извинявай, че го решавам така внезапно, Али Баба.
Но мисля, че сега е моментът…
Това е, което трябва да направя!